Природа та екологія потерпають від наслідків війни з перших її днів, уже 9 років. Повітря, вода, ґрунт, біоресурси. Не залишилося жодного компонента довкілля, який би уникнув згубного впливу. Але його масштаби стали просто колосальними від початку повномасштабного вторгнення 2022 року. А наслідки — часто незворотними.
В екологічних спадщинах війни та як Росія відповість за завдану шкоду в “Спеціальному репортажі” телеканалу FREEДOM розбирався Максим Урлапов.
Теракт на Каховській ГЕС
Росармія в перший день великої війни захопила Каховську гідроелектростанцію в Херсонській області. Військові РФ її замінували й утримували під своїм контролем. У ніч на 6 червня 2023 року дамбу ГЕС підірвали.
“Російські окупанти вчинили найбільший злочин екоциду, і не тільки за час цієї війни, а за десятки років. Знищення дамби та водосховища — це рукотворний удар по довкіллю, після якого природі доведеться відновлюватися десятки років”, — заявив президент України Володимир Зеленський.
У Європейському Союзі підрив Каховської ГЕС офіційно визнали воєнним злочином Росії. Його наслідки шокували весь світ. Скидання води з водосховища призвело до однієї з найбільших техногенних катастроф за останні десятиліття.
Каховське водосховище розташоване на території одразу трьох областей — Запорізької, Дніпропетровської та Херсонської. Його довжина — 240 км. Воно було найбільшим за обсягом в Україні. Вміщало 18,2 тис. куб. метрів води. Після підриву дамби вона кинулася назовні, змітаючи все на своєму шляху.
![](https://uatv.ua/wp-content/uploads/2023/07/01-25-690x398.jpg)
Наслідки ще належить оцінити. 5 тис. кв. км — зона затоплення і зона осушення. Сама ГЕС практично зруйнована. Каховського водосховища теж більше фактично не існує.
Воно забезпечувало зрошення майже всього півдня України:
- 94% сільськогосподарських земель у Херсонській області;
- майже 75% у Запорізькій;
- 30% у Дніпропетровській.
Ці райони давали майже 80% усіх овочів в Україні.
![](https://uatv.ua/wp-content/uploads/2023/07/02-19-690x398.jpg)
Без зрошення ці землі стануть непридатними для сільського господарства. Як і затоплені та розмиті ділянки після сходу води.
Майже весь південь України перетворюється на зону екологічного лиха. Зараз на місці колишнього Каховського водосховища пустеля. Воно осушене на глибину 10 метрів. Близько мільйона людей у чотирьох областях втратили доступ до питної води. Тепер вона тільки в привізних цистернах.
Без води тепер і анексований Крим. Після знищення росіянами Каховського водосховища Північно-Кримському каналу наповнюватися більше нізвідки.
Отруйна вода
Масштаби наслідків для екології складно навіть прогнозувати. Зараз там, де раніше плавала риба, можуть ходити люди. Під ногами — мул, який накопичувався на дні десятиліттями. Течія несла сюди забруднювальні речовини з промислових підприємств. І це бомба уповільненої дії. Зараз мул висох і перетворюватиметься на пил.
“Там важкі метали, багато з яких токсичні й спричиняють отруєння. Крім того, оскільки величезні сільськогосподарські території розташовані вище за течією, там будуть і пестициди. А пестициди — це просто отрути”, — каже експерт міжнародної групи екологів та екоактивістів UWEC Євген Симонов.
“Пилові бурі можуть переносити ці токсичні шкідливі речовини на далекі відстані, вони можуть потрапляти в населені пункти і люди будуть цим дихати. І це дуже серйозна загроза. У попередні роки частина пилових бур долітала до інших європейських країн. Це переміщення на великі відстані великих мас пилу, які несуть у собі забруднювальні речовини”, — доповнює голова Всеукраїнської екологічної ліги Тетяна Тимочко.
І все це на тлі безпрецедентного забруднення довкілля через підрив ГЕС і розлив водосховища.
Дніпровська вода зносила все на своєму шляху — сміття, цвинтарі, скотомогильники, каналізацію, вигрібні ями, автозаправки з паливом, і підприємства, де були токсичні речовини. І 150 тисяч тонн масла з машинного залу Каховської ГЕС.
“Частина олії пішла вниз по Дніпру, а частина осідала по краях берегів. Потім масло буде просочуватися в ґрунт і буде забруднення ґрунтів”, — пояснює перший заступник міністра захисту довкілля та природних ресурсів України Олександр Краснолуцький.
“Ця суміш зі зруйнованих будинків, токсичних і отруйних речовин, складів із хімікатами — це все упереміш неслося в цій воді. І воно десь осідало, десь зносило і йшло далі. І це все дійшло вже до Чорного моря. Ця суміш катастрофічно забруднена”, — акцентує Тетяна Тимочко.
Наслідки для Чорного моря
Усе це вже призвело до масштабної загибелі біоресурсів. Мор риби небачений. На межі вимирання багато видів птахів, що гніздилися в районі водосховища. Потонула домашня худоба і птиця, дикі тварини.
Під загрозою вимирання понад 300 видів тварин і рослин. Втрачено рідкісних і червонокнижних тварин. Знищено біосферні заповідники та Національний парк Нижньодніпровський з унікальною флорою і фауною.
Непоправної шкоди завдано Чорному морю. Туди винесло величезні маси прісної води з Каховського водосховища. Море опріснюється, екосистема гине. Рівень солоності води в 3-5 разів нижчий за норму.
“Це катастрофа для екосистеми Чорного моря. І це катастрофа не на тиждень, місяць і навіть не на рік. Є механізми самоочищення, але це може тривати роками і навіть десятиліттями, щоб море самоочистилося”, — каже директор Українського наукового центру екології моря Віктор Коморін.
За масштабом лиха та екологічними наслідками руйнування Каховської ГЕС експерти ставлять в один ряд із застосуванням зброї масового ураження. Адже підрив гідроелектростанції — як і у випадку з тактичною ядерною зброєю — призвів до масової евакуації населення, руйнування підприємств та об’єктів із небезпечними речовинами. Знищив об’єкти водо- та електропостачання і каналізації. Спричинив колапс продуктової логістики. І тотальне забруднення акваторії Чорного моря та водойм.
Ракети, міни і трупи
Хімічне забруднення України величезне. Ракетні обстріли буквально щодня отруюють екологію, руйнуючи озоновий шар. Хімічні речовини вивільняються в повітря під час вибуху ракет і влучання в об’єкти. Токсичне і їхнє паливо — у ґрунт потрапляють важкі метали та сполуки, отруюючи ґрунтові води.
Ракети, що влучили в стратегічні об’єкти та підприємства хімічної промисловості, багаторазово посилюють шкоду, завдану довкіллю.
У квітні-травні 2022 року в Україні палали підірвані росіянами нафтобази. Паливо, що запалало, нафтопродукти та хімікати, що розлилися, випалюють землю і все живе на величезних територіях. Потім туди осядуть токсичні частинки продуктів горіння. І підуть у підземні води.
Токсичні та канцерогенні речовини потрапляють у навколишнє середовище від осколків і навіть від боєприпасів, що не розірвалися, або свинцевих куль. Їхні важкі метали та хімічні елементи отруюють повітря, ґрунт і воду.
Небезпечна і розбита спалена військова техніка, що залишилася в полях. Вона забруднює природу залишками нафтопродуктів і мастил і своїм іржавим металобрухтом, що розкладається.
Окремий і небезпечний фактор — міни, і здетоновані, і нерозірвані. Важкі метали, які в них містяться, легко накопичуються ґрунтом.
Землі забруднюються ще й великою кількістю стихійних поховань. І просто кинутими тілами російських солдатів.
Затоплення шахт
Масштаби воєнних злочинів проти природи в зонах активних бойових дій зафіксувати та задокументувати неможливо. Так само як і на тимчасово окупованих територіях. На Донбасі з 2014 року масово затоплюються закриті шахти — там таких десятки. Солоні води підіймаються на поверхню.
“Вони піднімаються з глибини 700 метрів. А прісні води знаходяться на глибині 250 метрів. Солоні води можуть зайти в прісні води, і цей регіон може назавжди втратити підземні прісні води”, — пояснює голова Всеукраїнської екологічної ліги Тетяна Тимочко.
Тобто вода в колодязях і свердловинах стане непридатною для вживання. А шахта “Юнком”, розташована під Єнакієвим, перебуває на межі катастрофи і може стати для Донецької області другим Чорнобилем.
Наприкінці 1970-х років у ній проведено підземний ядерний вибух. У закритій шахті досі залишилися радіоактивні речовини. Окупаційна влада перестала відкачувати звідти воду. Вона може вийти у верхні ґрунтові води разом із радіоактивними елементами.
Винищення тварин
А на найбільшій у Європі птахофабриці, яка потрапила під окупацію в селі Чорнобаївка Херсонської області, влаштували справжній голодний мор. Через обстріли росіян підприємство було знеструмлене. Сюди не дозволили завезти паливо для генераторів і корми. Загинули 4 мільйони курей. Після деокупації населеного пункту їх поховали у величезному котловані. А елементи розкладання точно потрапляють у ґрунтові води.
Шокує масштабами й число загиблих дельфінів у Чорному морі — 50 тис. особин! Їх — убили російські кораблі, створивши радіоактивне забруднення середовища і використовуючи гідролокатори на підводних човнах і військових суднах РФ. Їхні потужні звуки згубно впливають на тварин.
“Проводився розтин дельфінів, і отримано докази того, що дельфіни вмирають саме від військової техніки, яка перебуває в морі. І якщо раніше за рік викидалося на берег близько 300 дельфінів, то за рік цієї війни їх викидаються тисячі”, — каже заступниця голови комітету Верховної Ради України з питань екологічної політики Олена Криворучкіна.
Під загрозою вимирання все живе на острові Джарилгач на півдні Херсонської області. На території Національного парку, де живе безліч тварин — лані, муфлони, дикі коні, — російські військові спорудили військовий полігон. Завезли боєкомплект. І засипали піском переправу до острова. З’єднавши його з материковою Україною.
![](https://uatv.ua/wp-content/uploads/2023/07/03-9-690x398.jpg)
“Вода перестала циркулювати, і це може призвести до загибелі риби, яка заходила в лиман. Там були і червонокнижні тварини. За нашою інформацією, російські терористи почали там полювання, створили там мисливське господарство”, — розповідає перший заступник міністра захисту довкілля та природних ресурсів України Олександр Краснолуцький.
Ті самі злочини окупанти вчиняють і на Кінбурнській косі з її унікальними заповідними територіями. І в найбільшому степовому заповіднику Європи “Асканії-Новій”. Там влаштовують мало не сафарі, винищуючи рідкісних тварин.
Злочин екоциду
Росія станом на червень 2023 року вчинила в Україні майже 200 кримінальних діянь проти довкілля. 14 із таких фактів Офіс генерального прокурора вже кваліфікував як екоцид. Згідно з українським законодавством, це “масове знищення рослинного або тваринного світу, отруєння атмосфери та водних ресурсів, та цілеспрямоване вчинення дій, що можуть спричинити екологічну катастрофу”.
І злочин екоциду також має розслідувати Міжнародний кримінальний суд, наполягає українська влада. Після підриву Каховської ГЕС Київ звернувся до суддів у Гаазі та до Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).
Зараз Україна документує кожен факт завдання масштабної шкоди навколишньому середовищу. Над цим працюють десятки мобільних груп, науковців та юристів по всій країні. І група іноземних екоактивістів.
Міжнародним злочином екоцид поки що не визнано. У юрисдикції Міжнародного кримінального суду такої статті немає. Але Росія створила прецедент в Україні. І судді в Гаазі просто зобов’язані на це відреагувати.
Перші кроки на шляху до визнання екоциду тяжким міжнародним злочином зроблено. ПАРЄ визначила екоцид новим злочином у міжнародному праві. Європейський парламент визнав екоцид кримінальним злочином за законодавством ЄС. А юристи фундації Stop Ecocide подали до Міжнародного кримінального суду обґрунтування, чому екоцид має стати п’ятим міжнародним злочином у його юрисдикції поряд із геноцидом, воєнними злочинами, злочинами проти людяності та агресією.
Але навіть без цього Гаазький суд може розслідувати злочини Росії проти довкілля — за іншою статтею Римського статуту. У статті 8 “Воєнні злочини” також передбачена відповідальність за “навмисне вчинення нападу, коли відомо, що такий напад спричинить… шкоду цивільним об’єктам або обширну, довгострокову та серйозну шкоду навколишньому природному середовищу, що буде явно непорівнянною з конкретною та безпосередньо очікуваною загальною воєнною перевагою”. І підрив Каховської ГЕС росіянами підпадає під цю статтю.
“Ми підрахували збитки. Зараз вони сягають 55 млрд доларів. Але ця сума збільшиться, адже ми зараз не враховуємо те, що відбувається на окупованих територіях. Але бачимо масштаб за супутниковими знімками. Глобальний масштаб екологічних злочинів”, — наголошує заступниця голови комітету Верховної Ради України з питань екологічної політики Олена Криворучкіна.
А збитки, завдані всьому навколишньому середовищу України від початку повномасштабного вторгнення російських військ, уже склали майже 2 трлн гривень. І це тільки те, що вдалося підрахувати.
І заплатити Кремлю доведеться. В ООН підтримали резолюцію про відшкодування Росією будь-якої шкоди, завданої її військовою агресією. Механізм уже розробляють.
Ядерні загрози
Головне завдання зараз для всієї світової спільноти — не тільки змусити Росію заплатити за вже скоєні злочини проти природи, а й не дати реалізувати нові злочинні задуми та створити ядерну катастрофу.
Військові РФ замінували захоплену ними Запорізьку атомну електростанцію в Енергодарі. Найбільшу в Європі. План підриву повністю розроблений і затверджений.
“Знищивши греблю [Каховської ГЕС], вони зруйнували нормальний доступ води до охолоджувачів, які працюють на Запорізькій атомній станції. Це перше. І друге — Запорізька АЕС була додатково замінована, замінований саме охолоджувач. Якщо вони виведуть його з ладу шляхом підриву, то будуть великі проблеми”, — попереджає начальник Головного управління розвідки Міністерства оборони України Кирило Буданов.
“Якщо терористи здійснять такий теракт, це буде вважатися всіма цивілізованими країнами як застосування ядерної зброї проти цивільного населення. Наша держава робить усе, щоб цього не сталося, але зараз АЕС перебуває під контролем терористів”, — акцентує секретар РНБО України Олексій Данілов.
А в анексованому Криму окупанти готують техногенну катастрофу на хімзаводі “Кримський титан”. Територія і цехи підприємства також заміновані. Там зберігаються сотні тонн сірчаної кислоти та аміаку. Вибух призведе до викиду тисяч тонн отруйних речовин.
Російські військові скоюють тисячі воєнних злочинів і злочинів проти людяності на території України. І злочин екоциду — не менш тяжкий, ніж інші, адже з його наслідками Україні доведеться справлятися не один рік після завершення війни.